- Søde, søde Ellen. - Søde, søde Sebastian.
- Lad mig se billedet. - Så skal du også blive hos mig.
- Det er sent. - Du får ikke lov at gå.
- Jeg skal have et bad. Lad mig se. - Men du griner ikke.
- Nej, det lover jeg. - Okay.
Jeg vidste det.
Hvor er du fin, lille Ellen.
Lille, fine Ellen.
- Og gal. Er du gal på hende? - Stiktosset på hende.
- Hvorfor? - Fordi hun er ballerina.
- Den havde jeg ikke set komme. - Du er jo en papkasse.
Ja, men det var lidt finere at være ballerina.
Nej, jeg havde foretrukket papkassen.
- Tak. - Det var så lidt.
vi ses senere.
- Det er i orden. Hej. - Hvad var det?
- Det er bare cateringen. - Er de forsinket?
Det løser sig, skat.
- Hvad er det for en kjole? - Kan du lide den?
Næ. Jeg synes, at den skal af.
Lad være. Ikke nu. Nej, nej.
Hvad så?
- vil du køre, eller skaI jeg? - Kan vi ikke bare tage en taxa?
- Hvad så med børnene? - De skal da med.
- Men jeg kører! - Det lyder, som om jeg ikke vil køre.
- Overhovedet ikke. Det er så fint. - Det er så fint!
Godt nytår!
Der er sgu et eller andet, er der ikke?
- Det kan jeg jo ikke... - Har den ikke en snert af noget?
En snert?
- Jeg er jo ikke vinekspert. - Nej.
- Hvordan går det? - Pissegodt.
- Det kan jeg se. - Ja, du ser det.
Er den spansk?
- Der var du! - Flot.
- Undskyld forsinkelsen. Tøjkrise. - Ja, som endte godt, kan jeg se.
- Er alt under kontrol? - Ja.
Maden er ikke dukket op, og bordplanen er i opløsning. Skoene.
vi har fået ordnet gulve. Jeg skal lige tjekke dem.
- Hvornår stopper det? - Maya ville så gerne.
- Hej, Ellen. Det er lang tid siden. - Det er det.
- Du ser godt ud. - I lige måde. Hej, Folke.
- vi har ikke set dig længe. - Jeg har arbejdet så meget.
- Det kender vi. - Jeg må hellere lige tage en runde.
- Jeg kan ikke mere. Jeg får kvalme. - Det er så ulækkert.
- Hvorfor skulle jeg se det? - Det er sjovt.
Ellen, hjælp mig.
- Han kan ikke tåle at se det. - Ikke mere nu.
Godt nytår.
- Se mit nye armbånd. - En julegave?
- Fra dine forældre? - Nej. Fra Sebastian.
- I ses stadig? - Ja.
- Hvad tænker vi om det? - Nyd det, så længe du kan.
Men jeg ville nok ikke sælge min lejlighed, vel?
- Hej. - Hej.
- Hej. Jeg har ledt efter dig. - Hej.
Jeg vil bare forsvinde sammen med dig.
- Anette og Maya kender du? - Maya og jeg er barndomsveninder.
- Men hvordan kender du dem? - Min søster og Anette var veninder.
- vi er vokset op sammen. - Og hvem er din søster?
Min søster... dér. Bolette.
I den røde kjole sammen med sin mand, Adam, og deres to børn.
- Det er helt forkert. - Er I klar?
- Det er fint. - Og hvem er hun?
- Det er Ellen. En rigtig god veninde. - Og hun er sammen med...?
Hun er ikke i et fast forhold. De befinder sig i en gråzone.
- Og hvad med dig? - Mig?
Jeg er ikke sammen med nogen, men der er ingen gråzone.
Nej, jeg mener, hvem er du?
Jeg er Rolf. Hej. Skolelærer.
Hej, Rolf skolelærer. Dina hedder jeg.
Skål! Godt nytår!
- Skål. Tak for tålmodigheden. - Tak for pizza.
- Der er altså noget med den rødvin. - Hvad er der med den?
Den har... Er det ikke rigtigt? Den har en lille smule prop.
- Adam ved ikke en skid om vin. - Nej, den har ikke prop.
- Jeg trykker, alt hvad jeg kan. - Tryk på den røde.
Det gør jeg jo også.
- Anette! - Jeg trykker på den røde knap.
Jeg ved ikke, hvordan man gør.
I må have ekstra batterier.
Godt nytår!
Godt nytår, unger.
Lidt mere. Det er til Anette!
Godt nytår.
- Godt nytår. - Godt nytår.
Jeg elsker dig.
- Hvad så? - Jeg skal lige...
- Er du ledig? - To sekunder.
Jeg bruger det så sjældent, så jeg glemmer koden.
- SkaI jeg ikke lige hjælpe dig? - Tak.
- Tak. Godt nytår. - Godt nytår.
- Pas lige på. - Pas lige på kartoflerne.
vi har tænkt...
Dina har tænkt, og jeg er enig, at vi skal have en æblelund.
- Hvilken slags æbler? - Discovery. Det er Dinas yndlingsæble.
- Stop så! Nej, det skaI du ikke. - Det er også nogle gode æbler.
Så er der hasselhegn her.
- Jeg kan godt luge i haven. - Du skal være så velkommen.
- Ny regnvandsbeholder. - Ja, den er god. 210 liter.
- Jeg går ind og ser tiI maden. - Jeg går med.
I skal lige se annekset.
- Nej! - Hov, Aston!
Det er en kæmpe hund.
Aston, kom her. Han bliver hentet om lidt.
- Hvad er det, vi leder efter? - Glas.
Gud, kan du huske den her?
- Rolfie. Hvad så, Bob? - Nej, den tur.
- Kan du huske natportieren? - Jeg turde aldrig at komme hjem.
- Maya viI have en baby. - Nå. Og hvad med Anette?
- Jeg er ikke rigtig klar. - Nej. Du er 43.
- Behøver man? Kan man ikke bare... - Lade være? Jo.
De mest ulykkelige mennesker, jeg kender, er dem, der har fået har børn.
- Hvad laver han her? - Det er fætter Max fra Chicago.
Han hjælper Rolf og Dina. Han er nyskilt. Linda ville ikke have børn -
- lige indtil hun blev gravid med naboen. Han fik et nervesammenbrud -
- og gravede naboens have op. Den går ikke i USA, så nu er han kommet hjem.
- Der er mad om lidt. - Tak.
- var det ikke noget? - Ellers tak.
- Det kunne da være hyggeligt. - Jeg skal ikke sættes op.
- Slet ikke med din fætter Max. - Fordi?
- Har du mødt en? - Det er ikke officielt endnu.
- Er det ham oppe fra mave-tarm? - Nej, hvad tror du om mig?
- Hvem er det så? - Du bliver bare sur.
Nej, jeg bliver meget lettet. Sig nu, hvem det er.
- Sebastian. - Som i Sebastian, der er gift med Eva?
Ja. Jeg sagde, at du ville blive sur.
- Du gør mig vild i varmen. - Stop.
- Du gør mig gal. - Stop.
- Hvor bliver glassene af? - De kommer nu.
- Hej. - Hej.
- Max. - vi har mødt hinanden før.
Nytårsaften. Du havde problemer med dit dankort og med din taske.
Det kan jeg godt huske.
- Rød eller hvid, Adam? - Ellers tak. Jeg skal køre.
- Så skal du veI have lidt? - Ja, det vil jeg gerne.
- "Det er min. Jeg er Bob Dylan. " - Skal vi snakke om det igen?
- vi troede da på dig. - Kan du spille på harmonika?
- Er den fra Paris? - Der står 'Made in Germany'.
Den er måske købt i Paris.
- Den kom ind i vores liv i Paris. - Tyskerne havde jo et besøg i Paris.
...de der gamle huse med de der halmmadrasser...
- Max var på besøg. - Tal ikke om det. Det var et overgreb.
- vi var 12. - vores hjerner var ikke udviklede.
Det tør roligt siges. Det var som at bo sammen med Rote Armee Fraktion.
- Der skete jo ikke noget. - Nej, I var nøgne.
- Det er man jo. - var I nøgne?
Det var da det, du glædede dig til hver sommer.
Jeg tænker på, om du nogensinde har haft alt tøjet af.
- Hvem har lyst til dessert? - Det skal du ikke.
- Hvad var det, de hed? - vagtler.
Små fugle.
- Fra 'Babettes gæstebud'. - Jeg kan ikke huske det, skat.
- Jeg er nødt til lige at tage den. - Dejligt, at I kunne lide det.
Hvad handlede 'Babettes gæstebud' om?
- Den handler om to ældre damer. - Den foregår i Nordvestjylland.
Er det ikke Norge?
Og så kommer der en fransk kvinde, som laver havregrød til dem.
- Jeg kan gå tidligt. - Det skal du ikke. Kan du det?
Hvis du absolut insisterer.
Jeg insisterer. Absolut.
- Så ring, når du er på vej. - Så siger vi det.
- Kør forsigtigt, skat. - Okay.
- Hej. - vi ses.
Lige om lidt.
Det, der er relevant, er, at maden...
- Hvem var det? - Fra arbejdet.
- Jeg har sagt, at du skal sige fra. - Det gør jeg også.
- Forleden ringede du fra Falster... - Du havde kørt en patient hjem.
- Kørte du en patient hjem? - Han havde ingen jakke.
- Han var helt... - Ingen arme. Ingen ben.
- Hvad taler vi om? - 'Babettes gæstebud'.
- Som et underliggende tema. - vi ville brede emnet ud.
Det er et mesterværk.
- Det er en sjov film? - Synes du, at den var sjov?
En kvinde vinder i lotteriet. Hun laver en spand mad, og så dør hun. Bum.
- Bum. - Bum.
Anette, fortæl om ham, du kender, som vandt i lotto.
- Ham der med benene. - Det er Ellens... Ham der Mini.
- Hvor meget vandt han? - En lille million.
Mini vandt en lille million.
- Og så bruger han alle pengene på... - At få forlænget sine ben i Rusland.
- Hvor høj kan man blive? - Det vil Adam gerne vide.
- Hvordan foregår det? - Det er noget med to skruer.
Man monterer et teleskopsøm i lårbensknoglen -
- som er koblet til en motor, som patienten selv kan betjene.
Hvad mænd ikke gør! vanvittigt.
Hvorfor spiller folk lotto, når man kan låne penge i banken?
Inden man får dem betalt tilbage, har Nordkorea bombet os.
- Spændende tanke, Max. - En katastrofe har forvandlet os...
- Hej, Aston. - Det er Rebekka. Det er hundens mor.
- Aston har været en god hund. - Hvor er det godt. Hej.
- Rebekka passer naboens hus. - Er der mere vin?
Adam.
Max.
Hvad så?!
- Hvad? Hvad griner du ad? - Ikke noget.
Jeg skal bare lige vænne mig til det der.
Åh ja.
- Ja. - Åh...
Hvad med dig?
De skal skilles.
- Sebastian og Eva? - Ja.
- Han går fra hende? - Ja.
- Hvornår? - vi har ikke lige sat en dato.
ved Eva godt, at Sebastian og dig...
- Nej, ikke endnu. Snart. - Det må jeg nok sige.
- Det var det sidste. - Er det våde viskestykke for vådt?
Det er helt rent. Skal jeg lægge det til vask eller...?
Du skal bare hænge det, så det kan tørre.
- Er han fuld? - Nej. Har jeg drukket noget?
- En kat? - Du er en sexet kat.
Du er en missekat.
- Garfield? - Hvad er det?
- Tiger Woods! - Den bestøvlede kat.
- Hello Kitty? - Hvad er du?
En hund?
- Er du Gollum? - Ja.
Maya, så er det dig.
- Nej, jeg vil ikke. - Kom nu. Det er sjovt.
Mulle, mulle, mulle.
Mors store hund. Du er så fin. Så fin.
Ja.
Tusind tak.
- Lad os komme videre. - Jeg ved ikke, hvem det er.
- Hvordan kan du ikke vide det? - Træk en ny, skat.
- Spaghettiarme. - Lav noget, så vi kan gætte det.
Er det ikke forkert, at den må sidde i møblerne uden underbukser på?
- Hvad er det? - Ingenting.
- I skal altså ikke blive sure. - vi er ikke sure. Kom nu bare.
- Giv hende lige en chance. - En ridder. Spaghetti. Løber...
- Jeg er død. Jeg hænger mig selv. - En ridder, der bliver dræbt.
- Hey. Take it easy, okay, Roskilde? - Tid. Hvad fanden var det der?
- Lucky Luke. - Lucky Luke?
- Hvorfor gættede du ikke? - Det gjorde jeg også. Du var super.
- Nej, jeg var ikke. - Slap nu af.
- Aston! - Aston, Aston.
- Aston! - Aston.
- Han er stor. Han bliver ikke væk. - Han er mørkeræd.
- Er han det? - vi skal nok finde ham.
Jeg forstår ikke, hvordan han er kommet ud.
Jeg er nødt til lige at tage den. Hallo.
Jeg går op på vejen med Anette. Anette!
Jeg står lige her.
- Rebekka og jeg går den vej så. - Fint. Og hvad gør I to?
Jeg bliver nødt til at smutte nu. Jeg skal på vagt i morgen tidlig.
- Husk at sige fra. - Det skal jeg nok.
- Det var hyggeligt. - Ja. I lige måde.
Skal du have det der på?
Ja.
Hvorfor ikke det sommersæt på, jeg har givet dig?
Jeg kan ikke tage jakkesæt på. Det er alt for varmt.
Har du det ikke varmt?
Nej, det er fint.
- Hvordan går det med din bog? - Godt.
En bog skriver ikke sig selv, men jo.
- Jeg glæder mig til at læse den. - Mener du det?
Ja.
Men det her går jo fint.
Succes.
- Hvorfor kom Maya ikke med? - vi tog en ordentlig tur i morges.
- Nå. Om hvad? - Det sædvanlige.
Babyer. Så fik hun ondt i potten og blev hjemme.
Hvordan går det med skilsmissen?
Det bliver jo aldrig til noget. Nu må vi heller ikke snakke om det.
- Han vil bare gøre det ordentligt. - Ja.
Hvorfor gør du det til et problem, når jeg ikke synes, at det er det?
Når hun er færdig med sit store projekt, bliver de skilt.
- Hvem skal skilles? - En fælles kollega.
Gid det var mig.
- Hej, hej. - Her kommer turtelduerne.
- Hej. Undskyld. - Nej, velkommen.
- Det er så fint. - Hej, Bolette.
- Det er sjovt med dig og Rebekka. - Det var mig, der fandt Aston.
Og så førte det ene til det andet, som Peter Belli ville have sagt det.
Jeg troede ellers ikke, at vi kunne lide hunde, men det er da dejligt.
- Så er det af sted til Bloksbjerg. - Nej, hvor er den flot.
- Hvad fanden er det? - vi har lavet en heks, skat.
Benene er lavet af dine gamle strømpebukser.
- Du vil da ikke brænde heksen af? - Jo.
Børnene synes jo, at det er sjovt.
Er du klar over, hvor mange kvinder der blev brændt på bålet i middelalderen?
Nej.
- 50.000. - Nå, så mange.
- Det er jo ikke levende kvinder. - Jeg føler mig ikke truffet.
vi kan knalde nogle jødedukker op og male nogle tegninger af Muhammed.
- Hey, skat. - Mor.
- Hold kæft. - Jeg taler med mor. Gå over og leg.
Du gør mig syg i hovedet.
Jeg skal kidnappe dig, men jeg kan ikke garantere for din sikkerhed.
- Yes! - Ja, ja, ja.
- Det er Evas. Du er rød. - Nå. Undskyld.
Så er der halvleg, piger. Så er der drinks.
- Jeg skal ikke have noget. - Hvorfor ikke?
- Er du gravid? - Tillykke.
Hvorfor har I ikke sagt noget? Jeg er da familie.
- Max mente ikke, vi skulle sige noget. - Det var eddermame hurtigt.
Jeg elsker mine børn, men der er også meget bøvl.
Det er der da.
- At få børn er det mindste i livet. - Hvorfor får I så ikke flere?
- Det er fint med et. - Hvad skal I så med det nye hus?
- Skal I flytte? - Har Sebastian ikke sagt det?
- vi har købt hus på Frederiksberg. - Hvad sker der?
Det skaI sættes i stand fra bunden, og han vil gøre det hele selv.
- var I ikke ved at blive skilt? - Det er bare et hus.
- Hvad fanden mener du med det? - Det er bare sten, træ, ting.
Du skal ikke forklare noget. Din logik er fuldstændig fucked.
Man går ikke bare fra en, man har levet med så længe.
Det er en ny historie.
ventede vi ikke på, at Eva skulle blive færdig med sit projekt?
Jeg forstår, at det er forvirrende.
Hvad er det, jeg venter på?
- Far, må vi få flere skumfiduser? - Ja.
Hvor mange har I fået nu? De skal ikke have flere.
Fuck, hvor det smager godt. Synes du ikke, at det smager godt?
Det er skønt. Skønno, skønno.
- Rebekka, hvad gjorde du bagefter? - Gik i lære hos en automekaniker.
Og så solgte jeg alle mine ting, købte en motorcykel og kørte til Afrika.
- Så havde du intet, da du kom hjem. - Jeg skulle ikke hilse fra Maya.
vi gør ikke det, vi vil, fordi vi er pissebange. vi nosser rundt.
- vi gør ikke det, vi gerne vil. - Hørt. Hørt.
Yeah!
- Hvad er det? - Sådan.
Da jeg mødte Max, tænkte jeg: Ham vil jeg have, og så fik jeg ham.
Og så ville vi have et barn, og så får vi et barn.
Bravo! Bravo!
Skal vi ikke lige skåle alle sammen?
- Skål. - Bliv du bare på landjorden.
- Skål. - Spis nu. De kan ikke gemmes.
- Adam, hvordan går det med rejerne? - De er godt nok svære at pille.
Det er sjovt, at vi svenskere har krebs -
- mens I danskere har bittesmå rejer.
Räkor.
- Det hedder rejer! - Ellen!
Han kan ikke engang snakke dansk.
Jeg er mere rejemenneske end krebsemenneske. Det er guddommeligt.
Guddommeligt.
Jeg smager guddommeligt. Jeg smager...
- vil du se min tissekone? - Ellen, stop det.
- vil du smage den? Kom så! - Hold lige op.
Hold lige op.
Tag noget vand, Ellen.
Rundstykke. Et helt rundstykke.
- Du er gæst, men gider du lige... - Hold op!
- Du skal holde op. - Hvad er det der?
Efter det her lille intermezzo vil jeg gerne bede om mayonnaisen.
- Hvad siger du så, skat? - Godt gået.
- Hvad har du tænkt dig? - Hvad mener du?
Lad være.
Det er kompliceret. Jeg er forelsket.
Jeg kender dig. Du er bare liderlig og bange for at dø, ikke?
Hvorfor laver du ikke en ironman? Køb en Fixie bike, gro et skæg eller noget.
- En Fixie bike? - Ja.
- Nej. Nej. - Jo.
Nej, Anette!
- Jeg kan bare tage på skadestuen. - Gå ind og spørg hende.
- Hun sover. - Det sker der ikke noget ved.
Ellen? Max er overbevist om, at han har brækket armen.
- Jeg har brækket håndleddet før. - Den er højst forstuvet.
- Men én fagekspert er ikke nok. - Jeg ved, hvordan det føles.
- Kan I ikke lige tænde lyset? - Jo, jo.
- Det må du altså undskylde. - Det er fint. Bare sæt dig ned.
- Den er ikke brækket. - Hvad er der sket?
Jeg faldt ned fra stylterne og tog fra med hånden.
- Kan du bevæge hånden? - Nej.
Hvad med fingrene? Hvad med det her?
- Der er ikke noget dernede. - Det kan jeg godt mærke.
- Det skurrer. Den er nok brækket. - Ja, det sagde jeg jo.
Jamen så siger vi det. Fint.
- Pas nu på. - Undskyld.
Undskyld, vi vækkede dig. Anette spændte ben. Jeg var ved at vinde.
Det er fint.
- SkaI jeg fortælle en sjov historie? - Ja, gør bare det.
Der var en skovfoged i virginia, der blev ramt af et lyn syv gange.
Han var ensom. Alle var bange for at blive ramt, hvis de kom tæt på ham.
Man skulle tro, at han selv havde haft en finger med i spillet.
Han havde ikke mere hår. Hans hud var smadret. Han havde mistet en tå.
Men han overlevede hver eneste gang.
Og til sidst skød han sig selv i maven med et jagtgevær.
Bang. Ulykkelig kærlighed.
Fortæller du om en mand, der skød sig selv i maven -
- på grund af ulykkelig kærlighed, for at muntre mig op?
Nej.
Sådan.
- Og så holder jeg den bare i ro? - Ja.
Og så skal du tage to Ipren og to Panodiler hver sjette time.
Ned under bordet!
- Skål, mor. Det er en god hvidvin. - Den har lige...
Ja, den har lige...
Du ved, hvordan hunde skider på stranden -
- og der går små børn med deres små skovle.
Det er bare lort. Børn skider da også på stranden.
Og så trekker vi bare. Min kammerat kan lidt sprog.
- Hvor lang tid siden er det? - Halvanden måned.
Og på toppen af bjerget får jeg en fornemmelse af...
Jeg kunne stikke en finger ind og trykke på mit kranie.
- Jeg er ateist. - Max.
Kan vi bytte plads?
vi er midt i en samtale.
Hende, jeg sidder ved siden af, er vildt fornærmet.
Den rammer revnen. Du kan ikke se blod, men der er tryk på.
Det ser sindssygt ud.
- Du er sygeplejerske, ikke? - Nej, jeg er læge.
Rolf, min dreng, så skete det. vi har ventet længe.
Plus 50, det er du jo. Det er let at glemme.
Nytårsnat så stod hun der, dukked' op af stjerneskær.
Ingen kunne vide, hun blev ved din side.
Dina hun var mild og god, men hun kunne drille.
Kærligheden den slog klik, intet ku' jer skille.
- Eva er netop kommet hjem. - Jeg har droppet at sove her.
- Du må ikke være sur. - Hvornår ses vi så?
- Jeg gør mit bedste, Ellen. - Det siger du hele tiden.
- Det kan jeg bare ikke mærke. - Jeg tænker på dig hele tiden.
Hvis der bliver problemer, må I sende ham på intensiv.
- Det er modtagelsen. - Elien, hvad skete der?
- Hallo? - Det er fint.
- Hallo. - Hvem er det?
- Jeg vidste det. - Hvem taler jeg med?
- Det er Anette, din idiot. - Men jeg talte med Ellen.
Ja, men hun vil ikke tale med dig. Farvel.
- Hvad er det? - En telefon.
- vi snakker bare. - Ses I igen?
Ellen...
Jeg ved godt, hvad du vil sige. Skal vi ikke bare springe det over?
- Du ved godt, at Eva er gravid? - Jo.
- Men ikke gravid på den måde.
Hun sagde, at hun brugte prævention.
- Prævention? - Så bliver man ikke gravid.
- Og hvad så nu? - Ja...
Han kan ikke gå fra hende, mens hun er gravid.
- Han er ikke et dumt svin. - Nej, det er han ikke.
Det vil være helt... Det ville du heller ikke synes var okay.
Nej, det ville du sgu ikke.
- Det er perfekt. - Det er perfekt.
I fortjener sgu hinanden. Tillykke med jer.
Held og lykke.
- Jamen tak da. - Hurra. Du har min velsignelse.
- Det er jeg glad for. - Sådan.
- God fornøjelse. - Tak for det.
- Hvor fanden har du været? - Jeg skulle ringe.
Det er ikke sjovt at være toastmaster, når folk hele tiden forsvinder.
- Jeg orker ikke mere skældud. - Det er din tur næste gang.
- Min tur? - Din tale.
- Hvorfor skaI jeg holde tale? - Det mener du ikke!
Til Dinas polterabend aftalte vi, at du skulle sige noget.
Du spurgte klokken fem om morgenen ved en pølsevogn -
- og selv pølsemanden rakte hånden op.
- Jeg holder slet ikke taler. - Så skulle du have aflyst den.
- Hvorfor spurgte du ikke? - Skal jeg sige, at du aflyser talen?
- Der har aldrig været en tale. - Hvor bliver han skuffet.
- Jeg har ikke noget at sige. - Til hans bryllup?!
- Jeg kan ikke. Prøv at se på mig. - Hvad?
- Se på mig. - Sådan ser du sgu da altid ud.
Fint. Hvis det er så vigtigt...
Det bliver spændende.
Kære Rolf og Dina.
Det, jeg gerne vil sige til jer... Når man indgår...
Det ved jeg slet ikke noget om, så det vil jeg ikke sige noget om -
- men...
- Skal vi ikke danse? - Jeg har lidt ondt i fødderne.
Nå, skat. Gør det ondt i fusserne?
- Skal jeg så ikke massere dem? - Nej tak, Adam. Jeg sagde nej.
Skål!
Du skal danse med mig. Kom.
Hun ser sgu da godt ud for en, der lige har født.
- Er du klar? - Ja. To sekunder.
- Går I? - Ja, vi lister ud. vi ses.
Hun er lige blevet insemineret, så hun er lidt træt.
- Tillykke. - Nu må vi se, hvad det bliver til.
Kig snart forbi.
- Jeg troede faktisk, at du var gået. - Det er jeg også.
- Må jeg komme ind? - Jo. Der er åbent.
- Skøn fest, hvad? - Ja.
- Må man sige noget om din optræden? - Nej.
Jeg kunne godt lide den.
Den mindede lidt om en tale, som Boris Jeltsin holdt engang.
- Du har ødelagt min plan. - Hvilken plan?
Den plan, der gik ud på, at jeg aldrig skulle bo sammen med nogen igen -
- aldrig skulle giftes med nogen igen...
...og aldrig...
...skulle møde mig?
Skal vi liste i seng?
- Nej, vi skal danse. - Igen?
Igen.
Igen og igen og igen...
Jeg tror, det var den der.
Og tillykke med barnet.
- var det en pige? - Filippa.
- Og hun har det godt? - Hun er ret fantastisk.
Og hvad med dig? Rebekka? Aston?
Krydsforhør.
- Aston har det super. - Det er godt.
Rebekka og jeg har det også super, men mest hver for sig.
- Eller... - Det er jeg ked af at høre.
Det ene øjeblik skal vi have en hjemløs boende -
- finder Rebekka ud af, fordi man skal gøre noget for verden.
Det næste øjeblik er vores lejlighed sat til salg -
- fordi hun har fundet ud af, at vi skal flytte til Sejerø.
Det er ikke helt normalt, vel?
Det er sødt, at du spørger mig om normalt.
Man keder sig ikke. Man kan godt blive lidt træt.
Det er ligesom at være med i 'Gøgereden'.
Hvis hun også tvangsmedicinerer dig, så skal du sige fra.
Du er sjov.
Siger du med overraskelse i stemmen.
Man kan ikke få lov til at sige noget pænt, vel?
Jo, det kan man da. Det kan man.
- Fortsæt. - Du er virkelig sjov.
Gentagelse. Gælder ikke.
Pænt slips.
- Er det strik? - Ja.
- Forskellige former. - Så du former det?
Hej, skat. Går du ikke med ud og danser?
- Det har jeg ikke lyst til. - Jo, kom nu, skat.
Nej, jeg har ikke lyst.
- Hvorfor vil du ikke danse med mig? - Adam, lad nu være.
- Skal vi finde et glas vand til dig? - Nej.
- Du kan ikke lide mig mere. - Adam. Tag dig sammen.
- Hold op. - Du kan ikke lide mig.
- Selvfølgelig kan jeg lide dig. - Nej, du kan ikke lide mig.
Du tabte din cykel.
- Jeg knækkede min nøgle. - Nå, det var det.
- Lang tid siden. - Tak for sidst.
Surprise!
- Det er bare os. - Det er snyd.
- vil du have øl? vin? - ØI er fint.
- vand? ØI? - ØI, tak.
- Her bor du da pænt. - Det hører jeg ikke så tit, men tak.
Hvordan gør I rent praktisk, dig og Bolette?
Hun har stuen, og jeg har soveværelset.
- Det er sødt af dig. - Hun manglede jo et sted at bo.
Det er stadigvæk sødt af dig.
Og det kan I godt få til at fungere?
Ja. Det er lidt ligesom at bo til leje i sit eget hjem.
Bolette er sådan meget...
Hej. Dørtelefonen virker ikke.
- Hej, hej. Godt at se dig. - I lige måde.
- Undskyld, jeg kommer så sent. - Bolette er ikke kommet.
Men hun kommer nok snart, håber jeg. Tror jeg.
- Hvor er lillefar? - Hun tog en ekstravagt.
- Igen? - Hun sparer sammen til babyerne.
Maya, hej.
Nej, hvor er du blevet stor.
- Tror du ikke, at der er tre? - Hej. Godt at se dig.
- Det er et par store drenge. - Åh, hvor dejligt.
Det skal nok blive festligt.
Hun ville komme hjem lige efter arbejde. Det er lidt underligt.
Har du noget spiseligt fra i år?
Der er mad lige om lidt.
- Jeg havde besøg af Adam og ungerne. - Hvordan var det?
Han er ikke helt på toppen, men det var hyggeligt.
- Han håber, hun kommer tilbage. - Han slår.
- Hun slog ham først. - Jeg siger bare, hvad hun siger.
- Han kunne bare have sagt fra. - Han har gjort alt.
- Det er netop problemet. - Er det forkert at være medgørlig?
Hun har ikke fået modstand.
- Hun fik ham tiI at sidde og tisse. - Sidder han ned?
Ja. Han har selv skabt 'the monster'.
- Av! - Hvad er der med dig, musling?
- Jeg har det mærkeligt. - Har du spist Ellens gamle mad?
- Nej, jeg skal bare hjem og ligge. - Så går vi hjem.
- Nej, jeg tager en vogn. - Nej. vi tager hjem sammen.
Jeg fik det pludselig dårligt. Du må hilse hende fra os.
Skal vi ikke lige skåle for Bolette.
Skål, Bolette.
- Hvad er der sket der? - Jeg er blevet skilt.
Og den lange version?
Den russiske rumsatellit var kommet ud af sit kredsløb.
Rebekka sad og googlede om, hvor den ville falde ned henne.
Jeg sagde noget om sandsynligheden for at få rumskrot i hovedet -
- og så sagde hun, at livet ikke kan gøres op i statistik.
Den skal jo falde ned. Og nogen skulle jo få den i hovedet -
- og hvis det var hende, skulle hun ikke være sammen med mig.
Jeg spurgte, hvem det så skulle være sammen med. Hun svarede Laurits.
- Og hvem er Laurits? - Det spurgte jeg også om.
Det var en, hun havde mødt, mens hun var ude at gå med Filippa.
De var begyndt at ses uden Filippa.
Jeg bad hende tænke lidt over det. Og hvad med Filippa?
Og så sagde hun -
- at det ikke handlede om Filippa, og så begyndte hun at pakke -
- og sagde, at hun ville flytte nu, og så ville jeg blokere døren -
- og så kom der en seng i vejen, og så flækkede jeg et øjenbryn.
Så vi er ikke sammen mere.
Jeg vidste faktisk godt, at hun havde fundet en anden.
- Anette? - Ja.
Ellen, vi smutter nu. vi bliver nødt til at tage hjem.
Men tak, fordi vi måtte komme.
Hun kom jo ikke, men det var hyggeligt. Hils dem mange gange.
Kom godt hjem. Jeg hilser.
Hej.
Ja, det var...
- Det var det. - Det gik jo godt.
Der var altid noget, vi ventede på. Jeg prøvede at sige til mig selv -
- at jeg var den heldige, fordi jeg fik alt det gode.
Min kalender var altid åben, hvis han nu havde tid til at ses.
Så jeg så aldrig nogen mennesker, og jeg lavede ingenting.
Og så en dag, hvor jeg skulle til en fødselsdag -
- så ringede Sebastian og ville ses lige nu og her.
Og så ringede jeg og meldte mig syg.
Og en halv time efter at han skulle have været her -
- ringede han og aflyste.
Og så slog det klik, og så sagde jeg, at nu måtte han vælge.
Og så sad jeg i mit køkken -
- og ventede til klokken syv om morgenen.
Det var en røvsyg historie.
Nej, nej, nej. Av!
- Hvad er det? - En lang rusten dims.
Det var en pige, jeg var forelsket i i gymnasiet. Min første kærlighed.
Hun boede på en vej lige ved siden af os.
Jeg gik lange ture, i håb om at jeg ville støde ind i hende.
Jeg tabte ti kilo. Mine forældre troede, jeg havde orm.
Og den aften, jeg så hende komme gående imod mig -
- flygtede jeg ind i en container. Og så var der en lang rusten dims.
Sejt.
Første gang? Ud over at jeg altid har været forelsket.
- Nej. Forelsket, forelsket. - Da var jeg fire.
Man kan ikke være forelsket, når man er fire.
Han havde et flot adamsæble, der dansede, når han talte.
- Hvor gammel var han? - Jamen han var 35-40.
- 35? - 40-45.
Så det kunne selvfølgelig ikke blive til noget.
Eller til noget overhovedet. Det har selvfølgelig ikke haft sin plads.
Det er eddermame mærkeligt.
Anettes mor bliver sur, hvis hun bliver sat sammen med de gamle.
Sæt hende ved siden af Rolf. Han kan tale med alle.
- Kommer Max? - Ja.
Er han stadig muggen?
Han har bedt om ikke at sidde ved siden af dig.
- Adam skal ikke sidde tæt på Bolette. - Jeg kan bytte med Bolette.
Nej, så kommer jeg til at sidde ved siden af Sebastian.
Det er umuligt.
vi kan lige så godt droppe festen, når ingen kan sidde sammen.
Hvad sker der?
- Ingenting. Hentede du stolene? - Nej, ikke endnu.
Rolf ringede. De kommer ikke. Dina er for træt.
- var der noget nyt? - De venter på svar fra prøverne.
- Det lyder ikke så godt. - Nej.
Er planen, at du skaI være fuld, inden gæsterne kommer?
Tager du ikke lige ham her?
I råber bare op, hvis der er noget, I mangler.
vi skulle være blevet skilt for mange år siden. Jeg nyder mit eget selskab.
Det allerbedste er -
- at sidde helt alene i min egen lejlighed og spise aftensmad -
- uden at der er nogen, der snakker til mig.
- Hvad? Jeg snakker med folk. - Du skal hjælpe til. Jeg render rundt.
- Hjælp med buffeten. Skænk op. - vi har ansat to piger.
Det er en dårlig undskyldning. Kom nu.
- SkaI jeg hjælpe med noget? - Nej, vi har to serveringspiger.
Tillykke. Er det så vitus?
- Det er vincent. - Tillykke.
- Hej. velkommen. - Kæden hoppede af min cykel.
- Men tillykke. - Tak skal du have.
- Burde han ikke tilgive mig? - Snak med din samvittighed.
- vi er voksne mennesker. - Ja!
I er sammen én gang til Bolettes surprisefest -
- og Max vil ikke se dig igen -
- og så jagter du ham i tre måneder.
Og da han endelig overgiver sig, er I sammen i syv dage -
- hvorpå du gør det forbi på hans telefonsvarer.
Det med telefonsvareren var ikke i orden. Det har jeg ringet og sagt.
På hans telefonsvarer.
Pænt slips. Er det strik?
- Hej. - Hej.
- Hvordan går det? - Godt.
Jeg har prøvet at ringe til dig utrolig mange gange.
- Grænsende til det kriminelle. - Ja.
Max, kan vi ikke bare...
Den ene uge er jeg mor, og den anden er jeg bare mig.
Det er forbudt at sige det, men det er den optimale måde at have børn på.
- Du må ikke tale dårligt om mig. - Det gør jeg ikke.
Men så tænker dårligt om mig. Jeg er ikke et dårligt menneske.
Det er jeg ikke.
Okay.
- Jeg viI gerne holde dem? - vil du gerne holde dem?
- Hvor skaI jeg gøre af denne her? - Den kan jeg godt tage.
Hej. Hej, skat.
Hvor ser I fine ud.
- Hej, Esther. Kom og sig hej. - Nej.
- Går du over til mor og siger hej? - Nej.
vil du ikke sige hej?
- Skat, stop så. - Nej.
- Er du fuld, far? - Nej, jeg skal jo køre hjem.
Der skal kaffe på kanderne. Én te.
Kagegaflerne er på bordet, tallerkenerne derude.
Ikke dem. Dem ved siden af.
Hvor har hun stillet den?
- Hvad leder du efter? - Kagen. Anette?
- var der nogen, der kaldte? - Hvor har du stillet kagen?
- Hvad for en kage? - Kagen, jeg har bestilt hos bageren.
Gud! Den har jeg fuldstændig glemt.
- Hvordan kan du glemme én ting? - vi har da kiks.
- Kiks tiI deres navnefest?! - Jeg henter den.
- Som om du kan køre bil i den tilstand. - Er der noget galt?
- Jeg har glemt at hente kagen. - Den henter jeg. Hvem har en bil?
- Mig. Jeg tager med. - Det behøver du ikke.
- Jo - Nej.
- Hvad vil du? - vi skal hente kagen.
- Nej, hvad vil du? Hvad vil du? - Jeg er ked af, at du er ked af det.
Skal vi snakke om det igen, så du kan få det bedre med dig selv?
- Jeg ville blive gode venner. - Det vil jeg ikke.
Men du blev ved, og du blev ved -
- og tiI sidst gav jeg efter, fordi jeg troede, at du virkelig mente det.
Du sov i min seng, spiste min mad, grinte af mine vittigheder -
- og efter en uge var det hele helt forkert og slut.
- Hvordan kan vi være venner? - Jeg håbede, at det kunne blive...
Jeg kan ikke flere piger med knald i låget, som vil noget andet.
Piger med knald i låget ødelægger mit liv.
- Nu overdriver du lidt. - Du vil hele tiden have noget andet.
- Det, du får, vil du ikke have. - Jeg mærkede det ikke.
Ud ad døren. Ind ad døren. Spis maden på tallerkenen.
Jeg kunne mærke, at jeg...
Jeg sagde jo til dig, at jeg ikke ville. Det sagde jeg til dig.
Jeg var alene og miserabel, men jeg havde det så fint uden dig.
Hvis du ikke havde så ondt af dig selv, ville folk holde op med at stikke af.
Hold kæft, hvor har jeg taget fejl af dig.
Du er ikke klinisk sindssyg, men du burde have en diagnose.
Hvor er den fin.
Skat.
- Skal jeg ikke? - Nej, lad mig.
Nej. Undskyld, skat.
Jeg gled.
ved du, hvor lang tid det tog at få tvillingerne til at ligge stille -
- så jeg kunne tage et billede af dem og sende det til bageren -
- og bestemme både fyld og glasur? Så er det bare lige meget!
Det er jo bare en kage, for helvede.
Jeg arbejder 60 timer om ugen for at få det til at løbe rundt.
vi spiser klokken fem, går i seng klokken ni og laver utallige lister.
Og ting, vi skal købe. Det kan ikke være det, det hele går ud på.
- Hvad med at tage noget orlov? - vi har faste udgifter for 40.000.
- Måske kunne I få en au pair. - Det kan vi ikke have rendende, vel?
- Det kan jeg godt se. - vi plejede at have det så sjovt.
vi var så sjove.
Og nu handler det bare om at overleve.
Bøh!
Hej.
- Det er længe siden. - Ja.
- Jeg er blevet skilt. - Ja, det har jeg hørt.
Det er fint at se dig igen. Det er det virkelig.
vi skal ikke have den her samtale.
- Hvad laver han nu? - Det gør han simpelthen bare ikke.
Nej, men for fanden! Så skal vi høre på det.
Nej.
Hej, musling.
- Klokken er mange. Folk kommer snart. - Ja.
- Skal jeg ikke køre dig hjem? - Jeg skal da ikke gå glip af din fest.
- Se, nu kommer solen. - Ja, det er dejligt.
Det er rigtig fint. Hvor kommer de der brædder fra?
- De er hjemmefra. - Jeg vidste ikke, at vi havde dem.
vi har fået et æbletræ. vi har fået et æbletræ af eleverne.
- Er der plads i haven? - Ja, vi har jo den lille æblelund.
- Det er Rolf, der arbejder her. - Tak for sidst. Det var hyggeligt.
- vi har din Spider-Man-dragt liggende. - Nå, det er der, den er.
- Hvor er Maya? - Hjemme. De små har skoldkopper.
- Gud, det skal man også have. - Tak for den.
Skal vi besøge Anette og Maya og blive smittet med skoldkopper?
- Hej, Ingeborg. Tillykke med ham. - Hej, Ellen.
- Tillykke. - Det havde I da ikke behøvet.
- Der er mange. - Jeg er helt overvældet.
- Og hvor er Dina? - Hun styrer køkkenet.
- Og hvordan har hun det? - Du kender hende.
Hun ville ordne alting selv, så hun har lavet mad i dagevis.
Ja...
- Jeg henter lidt vin. - Ja tak.
Hun har jo sagt nej til mere kemo nu.
Det er jeg selvfølgelig ked af.
Jeg tænkte, at hvis hun bare lige kunne tage en runde til...
Hej. velkommen. Tak skal du have.
velkommen.
- Lad os andre gøre det her. - Prøv lige at smage den her.
- God? - Ja.
- Hvor er ungerne? - De kunne ikke komme.
vi har ikke set dem længe.
Esther ville ikke komme, når vi begge to er her. Og så blev Hugo hjemme.
- Adam har en med. - Det har han sagt. Hvordan er hun?
Jeg ved det ikke. Jeg har ikke mødt hende.
Hvis jeg havde kendt konsekvenserne, havde jeg aldrig gjort det.
Undskyld. Det skal ikke handle om mig nu.
Jeg kan ikke overskue, at en anden mand skal se det her.
Pjaltefisk. Kender du dem?
- De var sammen, før Eva blev gravid? - Ja, ja.
Hvorfor gjorde han Eva gravid, hvis han er sammen med Ellen?
Det var Eva, han var sammen med. Ellen var han bare... også sammen med.
De havde fået luft i tarmene -
- så de flød hele tiden op til overfladen.
Eva smed ham ud, da hun opdagede det med Ellen.
Og så ville han have Ellen tilbage, og nu er de sammen.
Nå.
- Hvad med dig? Du ser fantastisk ud. - Ja.
- Jeg har det også godt. - vis mig hende lige.
Hun står derovre.
Man prøvede at redde dem i et trykkammer -
- som det, man behandler dykkersyge med, for at tage luften ud af dem.
- Kan man det? - Ja, og det gik godt.
Men da de kom hjem, så døde de. Så købte de nogle andre.
Undskyld. Jeg mangler noget i min biI. Gider du hjælpe mig?
- Selvfølgelig. - Undskyld.
Hvorfor fortæller du de historier? Der er ingen, der gider høre dem.
Nej, det ved jeg godt.
- Undskyld. - Du behøver ikke undskylde.
- Jeg siger det for din egen skyld. - Ja. Tak.
Skål.
Nej, jeg troede lige... Godt at se dig.
- Holder I ikke lav profiI socialt? - Jeg ville lige kigge forbi.
- Jeg savner jer. Har I det godt? - vi er startet i terapi.
- Hvordan er det? - vi gentager hinandens sure opstød.
- Det minder om en Bergman-film. - virker det?
Måske. Alternativet er i hvert fald uoverskueligt.
Skilsmisse, delebørn og nye kærester og dine unger og mine unger.
- Hvordan har I det? - Godt.
vi har det rigtig godt. vi har lige været ude at se på en lejlighed.
Hvad står hun og ævler om nu?
Hvad er det? Ost til Filippa.
Hej.
- Hej. Længe siden. - Ja. Og går det godt?
Ja tak. Og dig?
Jo, det går...
...fint.
Ellen, jeg...
Jeg skulle have ringet til dig for at sige undskyld.
Sidst vi sås, fik jeg sagt nogle ting, jeg ikke skulle have sagt.
Jeg var et dårligt sted i mit liv, og det gik ud over dig.
Du gjorde mig en tjeneste. Jeg havde brug for et los i rumpetten.
Jeg trængte til at blive sat på plads, inden jeg røg ud over kanten.
- Det var måske lige... - Det var lidt af en øjenåbner.
Du har ret. Man bliver nødt til at gå ind ad døren, når den er åben -
- og blive inde.
Spis det, der ligger på tallerkenen. Spis op!
Der er børn, der sulter i Afrika.
Nu er far her.
vil du tage dem her?
Min Rolf, du er...
Ja, du betyder så meget for så mange mennesker.
Derfor kommer der nogle af dine allerbedste venner -
- og optræder med en lille ting. Kan I tage godt imod dem?
Er det noget, du har arrangeret? Er det det?
Jeg har set det ske alt for mange gange før.
Jeg har set på det alt, alt for længe.
Og jeg har hørt dig sige de ord så ofte før.
Jeg har hørt dig sige dem alt for mange gange.
Men du har dine kneb, og du har tæret på mig.
Jeg har prøvet og prøvet på at glemme.
Men jeg er din, og det vil jeg nok altid være
for kun hos dig, der føler jeg mig hjemme.
Jeg er ikke så god til kompromis.
Før jeg mødte dig, da var jeg jo alene.
Og jeg er stadig ved at lære at
finde ud af, hvordan vi to kan forenes.
Selv om vi kan hade på hinanden
og selv om du virkelig kan pisse mig af
så vil jeg altid være din, for hey, for fa'en.
Ja, vi to hører sammen, sammen, sammen.
Og selv om vi to har helt forskellig smag
så skaI det ikke skille os ad, det er jo latterligt.
Selv om vi to skændes hver eneste dag
så hører vi to sammen, sammen, sammen.
Hvad fanden!
- Hej. - Hej.
- Hvad laver du her? - Jeg køber ind.
Jeg skal direkte hjem og lave pøller.
Det skal jeg også.
- var du ikke rejst væk? - Jo, jeg kom hjem i sidste uge.
- var det Norge? - Ja. Jeg fik et vikariat.
- Lofoten. - Du er godt opdateret.
- Anette. - Gamle sladderdåse.
- Hvordan var Lofoten så? - Stille, koldt, mørkt.
Det er dejligt at være hjemme.
- Du ser også glad ud. - Jeg gør det aldrig mere.
Hvad med dig? Er du også... glad?
Ja.
Jeg så skyggen af dig til Dinas...
...begravelse.
Men jeg nåede ikke...
Det var en fin dag, hvis man kan sige det.
- Hvordan har Rolf det? - Han er begyndt at arbejde igen.
Det hjælper lidt. Han har det bedst sammen med sine elever.
- Jeg skal også have ringet til ham. - Det ville han blive glad for.
Nå, men...
- Pølletid. - Det var godt at se dig.
Det var det.
Max... Max?
- Fik du mit postkort? - Næ, hvad skrev du?
Jeg skrev, at jeg ikke er sammen med Sebastian mere. Det gik ikke.
Eva har taget ham tilbage nu, og vi har det begge to godt.
Og så skrev jeg også, at der var nogle aftener deroppe -
- hvor jeg sad lidt og tænkte på dig og mig.
Og hvad der kunne være sket -
- hvis det ikke var gået, som det gik.
Skal vi drikke kaffe?
Det er ikke nogen god idé, at vi tager en tur til i den karrusel.
- Er det i orden? - Ja, selvfølgelig.
Kan du passe godt på dig selv?
Ja.
- Tak. - Du er en stor dreng.
Du kan godt tåle et helt glas.
- velkommen hjem. - Tak.
Hvordan har du det?
Det ved jeg ikke.
Nej.
Jeg ville bare ønske, at...
...at jeg var kommet i gang med at elske hende noget før.
Men...
Jeg ved det ikke. Hvad med dig?
Hverdagsbøvl, og det vil du ikke høre om.
Jo, det vil jeg meget gerne have lidt af.
Jeg mødte Max i dag. Jeg spurgte, om vi skulle drikke kaffe.
- Og det skulle vi ikke. - Nej.
Undskyld, at jeg belemrer dig.
Jeg har lavet alle mine problemer selv.
Derfor kan du godt være ked af det alligevel.
Den tager jeg.
- Er den fransk? Den har sådan en... - Nå. Ja, okay.
- Hallo. - Det er Boiette.
- Kan man skrue ned? - Spørg din søster.
Hun har prøvet at reparere den. Før kunne den ikke buzze ind -
- men nu smækker lyden bare ud.
Hej.
- Hej. værsgo. - En candyfloss.
Nej, en støvekost. Man gør rent med den.
Hvad skal jeg med den? Tak for invitationen til Esthers konfirmation.
- 'Nonfir'. - Nonfir. Gud er død.
- Hallo. - Det er os. vi vil ind.
- Og hvad ønsker Esther sig? - Penge, penge, penge.
Hej. Tillykke.
- Hvor er drengene? - De bliver passet.
- Har du ikke fået lavet den? - Åbenbart ikke.
- Hvordan går det? - Tak. Lidt ædel drue.
Nej, jeg holder lige en pause.
Hun glemte kagen, og så hentede hun den.
- Nej, du hentede den. - Det vil vi snakke om altid.
Det var dengang med kagen.
- vi fik kiks. - Det var en god kage.
Jeg smagte den på gulvet.
- Har du snakket med Adam? - Ja, vi er samarbejdstyper lige nu.
vi køber gaver sammen til vores... Esther skal nonfirmeres, ikke?
Når man er helt væk -
- så savner man jo faktisk på forskellige tidspunkter -
- hver især...
Det var sgu ret sødt.
Mine elever havde faktisk købt et æbletræ til mig.
De ved, hvordan det hele hænger sammen, men de havde købt et æbletræ.
Så tænker jeg... Så plantede jeg det.
Og så tænker jeg, at jeg alligevel ikke kan sælge -
- fordi det vil være synd for dem, men det er jo noget pjat.
Kan man ikke flytte sådan et træ?
Jo, det kunne man godt. Det var ikke det, der...
Det var bare en fjollet tanke, jeg havde.
De havde givet mig træet, fordi jeg skulle beholde huset.
Du skal gøre, hvad du skal gøre.
Åh nej.
- vi har ikke sunget for dig. - Nej, tak for det.
- Det skal I ikke. - Den med instrumenterne.
Er der nogen, der vil have dessert?
Har du lavet dessert, eller har du købt den?
Der er startet en ung sygeplejerske på afdelingen -
- og hun har sådan nogle fine små bryster og sådan nogle lange ben.
Godt, det ikke er omvendt. Pas på!
- Jeg kigger bare. - Pas nu på.
- Mangler vi nogen? - Næ.
- Kan du klare at bære den ind? - Måske.
- Hallo. - Hej, det er den gamle Max.
Hold da kæft, hvor den knirker. Hailo?
Jeg var bare ude at gå, og så kom jeg forbi.
Nej, det er løgn.
Det var godt at se dig i dag. Jeg har gået og tænkt på dig og mig -
- og hvad der kunne være sket, hvis ikke det var gået, som det gik.
Og jeg vil gerne drikke kaffe med dig.